Ана Мария Навалес
Образът, който водата отразява…

Превод от испански: Рада Панчовска, —

chitanka.info

Образът, който водата отразява,

принадлежи на някое далечно огледало

от друг живот.

Не е облак, нито сянка,

с отворена към есента уста,

към ласката, която въздухът от ястребите е изтръгнал.

Едничка дума може да озари нощта

или да падне връз страха на някое дете,

подобно камък в дъното на блатото,

което под луната си мечтае да е птица.

Друга жена сияе в спомена,

има моите очи и моите уста,

но лицето от пръст и лицето от вода

не са едно и също

и някой вдига зидове,

отделя слънцето от това голо тяло

над камшика, който тупка в часовете.

Никой не дочува вика на диво животно,

изгубено в горестта на гората,

когато пътят се превръща в граница

и денят се състарява като дълга и притихнала

зима.

Няма по-чупливо огледало от водата:

невъзможно е това лице да се наложи на моето.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.